DET CHOKERENDE DRAMA, DU NU SKAL SE-
- ER BLANDT DE MEST BIZARRE I AMERIKANSK RETSHISTORIE.
DE UTROLIGE BEGIVENHEDER SKILDRET HER-
- BYGGER PÅ AVISARTIKLER OG RETSDOKUMENTER.
DETTE ER EN SAND HISTORIE.
MARTHA BECK OVERSYGEPLEJERSKE
- Hvad er der sket? - Nogen fik blandet klor og ammoniak.
- Dig igen, Severns. Er du okay? - Ja, miss Beck. Jeg tog fejl.
- Det var heldigt, at jeg var her. - Hvad lavede du her, Jackson?
Hvorfor er du ikke på din afdeling?
Aha. Nu forstår jeg, hvad der skete.
I kan gøre, hvad I vil udenfor hospitalet-
- men her blander I som ammoniak og klor. Forsvind så, Jackson!
Det her er et laboratorie, ikke et motelværelse.
Jeg vil ikke se dig her igen. Er det forstået?
Det tror jeg, frøken Beck.
Her er intet at se. Gå tilbage til jeres pladser.
Dig taler jeg med senere. Kom ind på kontoret i morgen tidlig.
- Undskyld, frøken Beck. - Bryd aldrig mine regler igen.
Hej, søde ven. Du godeste, hvor er det vådt ude.
Og det er bare april. Jeg håber, du købte øl. De er væk.
- Skulle du ikke have hende i dag? - Hun sagde, at hun ville tage en lur.
Så jeg sagde: "Læg dig i mit værelse, til Martha kommer".
Så havde jeg kunnet gøre rent, men hun ville ligge i sit eget.
Hun tror, at hun er dronning.
- Hun er en sand pestilens. - Hun kan ikke gøre for seniliteten.
- Jeg er helt færdig. - Forresten...
Jeg giver dig din post, før jeg glemmer det og får den taget med.
TANTE CARRIES VENSKABSKLUB ANSØGNINGSBLANKET - KVINDER
Hvem har sendt det her?
- Jeg har aldrig ansøgt om det her. - Hvad er der med dig?
Er det en slags aprilsnar? I så fald er det ikke sjovt!
Var du ikke på kur?
Hvorfor spiser du kringle før maden? Saltet får dig bare til at drikke.
- Ved du, hvor fedende det er? - Lad mig være, jeg er sulten!
Du godeste, Martha...
Undskyld.
Jeg havde ikke indsendt det for dig, hvis jeg vidste, du blev så vred.
Var det dig, der sendte det?
Martha! Hvad er der dog med min lille pige?
Drop det, mor. Jeg er ikke din lille pige!
- Det er vel ikke en mand? - Mor, lad nu være!
Lad din datter være. Du kan vel se, at hun er oprørt?
Hun har været styg ved mig hele dagen.
Nu vil jeg lægge mig i min egen seng.
God idé, mor. Jeg kalder på dig, når aftensmaden er færdig.
- Tak for aprilsnarren. - Hold nu op, Martha.
Hvad tror du, jeg er for en ven? Okay, jeg sendte det i dit navn.
- Hvorfor? - Se her.
"Ikke flere ensomme nætter for disse to heldige."
"Men var det virkelig bare held? Nej, tante Carrie førte dem sammen."
"Hun kan åbne døren til spændende nye venskaber. Skriv til hende."
"Det kan forandre dit ensomme liv."
Martha, du har brug for en mand.
Ja, du er lidt overvægtig, men du er ikke en gammel kælling.
Du er rigeligt sexet til den rette mand.
Kom nu, udfyld det. Hvad har du at miste?
- Lad mig se den. - Her, før du ændrer mening.
- Jeg hjælper dig. Hvor er pennen? - I skabet.
- Er det nu også klogt? - Hvad har du at miste?
- De spørgsmål! Skal jeg være ærlig? - Det er vel ikke en domstol?
Det kan vel ikke skade. Tror du, at nogen vil skrive?
Det finder vi kun ud af på én måde. En dag vil du måske takke mig.
Kære Martha...
Jeg håber, at det er i orden, at jeg tiltaler dig ved fornavn.
Jeg ved ærligt talt ikke, hvordan jeg skal indlede dette brev.
Det er første gang, jeg skriver et brev af denne type.
Skal jeg fortælle om mig selv? Jeg er 34 år og ser ikke så skidt ud.
Jeg importerer varer fra Spanien, mit hjemland.
Jeg bor alene i en lejlighed, som jeg håber en dag at dele med en kone.
Hvorfor valgte jeg dig at skrive mit første brev?
Jo, du er sygeplejerske, så jeg ved, at du har meget kærlighed i hjertet.
Din ven, Raymond Fernandez.
Dine charmerende breve har lyst op i mit liv.
Kære Raymond, tak for dit foto.
Præcis, som jeg forestillede mig dig! Her er et af mig, som ikke ligner.
Kald mig Ray. Det har kun én kvinde gjort, en barndomskæreste.
De dage, jeg får brev fra dig, er altid meget lettere.
Send mig en hårlok.
Min kære, sjalet var så smukt.
- Jeg vil prøve at komme på besøg. - Jeg glæder mig til, at du kommer.
ANKOMMER TIL STATIONEN I MOBILE TIRSDAG - RAY
Jeg kan stadig ikke bevæge mig. En herlig middag!
Jeg bagte nøddetærten.
Det var det allerbedste i måltidet, fru Beck.
- Vil du have et glas til, mor? - Jeg plejer ikke engang at få et!
Det her er en særlig lejlighed.
- Og du? Du har ikke drukket noget. - Måske et lille glas.
- Jeg tæller kalorier. - Jeg henter det til dig.
- Du må undskylde min mor. - Hun er da sød!
Er det slemt af mig at give hende en søvntablet?
Nej. Jeg vil også være alene med dig.
- Her mor, dine vitaminer. - Men jeg tog dem da i morges?
- Nej, jeg glemte det. - Den ser anderledes ud?
- Det er en ny slags fra hospitalet. - Hun behandler mig som et barn!
- Fandt De pladen, fru Beck? - Ja.
Jeg valgte den her til Raymond. Spil den, for jeg kan godt lide ham.
Han er din flinkeste beundrer nogensinde.
- Han er en "Latin from Manhattan"! - Det er ikke sjovt, mor.
Jo, det er da charmerende. En sang til min ære!
Tak, bella signora!
- Hvem vil danse rumba med mig? - Mig.
Gør det selv. Vi ser på.
Hun sover.
Vi lægger hende ind i soveværelset.
Nej. Hun bemærker ikke noget.
Giv mig din hånd.
Vær nu ikke en genert sygeplejerske.
Skat, græd nu ikke igen. Jeg kommer aldrig på toget.
Jeg kan ikke gøre for det. Jeg vidste ikke, at du rejste nu.
Hvis jeg ikke kan tage imod ikonerne, mister jeg hundredvis af dollar.
Uden dit lån havde jeg måttet rejse tidligere, før bankerne lukker.
- Ja? - Et brev til frøken Beck.
Det er mig. Tak.
Bunny?
Bunny! Luk mig ind, Bunny!
Hvad?
Det kan ikke være sandt!
Var politiet der?
Nej, selvfølgelig skal du ikke ringe til politiet.
Du er skøn, Bunny.
Kan hun ikke leve uden mig?
- Må jeg ikke tale med staklen? - Nej, hun ved ikke, at jeg ringer.
Jeg ringer fra min lejlighed.
Du aner ikke, hvor syg hun blev af alt den gas.
Det var heldigt, at jeg nåede hjem. Sikke en historie for aviserne!
Hvad?
Lad hende være!
Ray? Nej, det var min nye lille hvalp.
Han hoppede opad Martha, og jeg var bange for, at han vækkede hende.
Sagde jeg det? Jeg er så nervøs, at jeg ikke aner, hvad jeg siger.
Hun er her i min lejlighed, i min seng.
Jeg tør ikke lade hende være alene.
Nej, hun kan ikke tale. Hun er bevidstløs.
Ray, Ray...
Jeg vil dø. Jeg vil dø.
Jeg kan høre hende. Lad mig tale med hende!
Martha... Martha, det er mig, Bunny.
Bunny. Jeg har Ray i røret.
Hun vil ikke. Hun siger, at du ikke elsker hende, og at hun vil dø.
At du må læse om det i avisen, når hun tager livet af sig.
Hils og sig, at jeg elsker hende.
Vent lidt, Ray. Han siger, at han elsker dig.
Ray, jeg tror, at hun kan tage telefonen nu.
Hallo? Ray?
Skat?
Jeg mente det ikke.
Du må komme, ellers tager jeg livet af mig.
Jeg kan ikke tage herfra nu, søde ven.
Vil du komme her på et lille besøg?
Din lille tosse!
Nu hvor du ved alt om mig, elsker du mig så stadig?
Ja.
- Ville du begå selvmord for mig? - Ja.
Vil du ikke anmelde mig til politiet? Sagsøge mig?
Nej.
Jeg må gifte mig med hende der Acker. Vent til efter det.
Du skal alligevel hjem til Mobile.
Du kan ikke efterlade din mor hos den dame. Tag hjem til hospitalet.
Hvordan skulle jeg kunne det, når du ser en anden kvinde?
Jeg vil ikke røre hende. Jeg tager alt fra hende før brylluppet.
- Bliver der ingen bryllupsrejse? - Jeg dumper hende med det samme.
Det er slet ikke som med os.
- Kommer du så til Mobile? - Ja.
Vi planlægger vores fremtid sammen.
Det lover jeg.
Efter fru Flynn ringede og fortalte, at De tog til New York-
- gik jeg herind for at finde opgaveskemaet.
De glemte vist en del af deres korrespondance med hr. Fernandez.
De bør nok tage den med. Ledelsen ville ikke bryde sig om-
- at oversygeplejersken er indblandet i en kontaktannonceskandale.
Hvor vover De at gå mit skrivebord igennem? De burde skamme Dem!
Hitler havde måske ret om jeres slags.
Frøken Beck, skrub ud, før jeg glemmer, at jeg er en gentleman.
Med fornøjelse!
Og skriv ikke checken til "Martha Beck".
Skriv den til fru Raymond Fernandez.
Hvad tror De om mig? Jeg rejste til New York for at gifte mig.
- To kan leve ligeså billigt som en. - Lad mig lykønske brudgommen.
Det her er Bunny, Ray. Hvordan kan du stjæle min bedste ven?
Ja! Altså, nu hvor I to er blevet splejset sammen...
Splejset. Gift, Ray.
Nemlig. Glem ikke at hilse på. Okay, her kommer hun.
- Hej. - Har du sagt, at vi er gift?
Ja. Til mor også.
For pokker! Jeg gifter mig med Doris Acker næste uge på New Jersey!
Jeg kan ikke tage hende med hertil, hvis du er her.
- Jeg må fortsætte mine forretninger. - Bare rolig. Jeg finder på noget.
- Hvad er der nu? - Det er mor.
- Hun vil ikke flytte til New York. - Martha, det kommer ikke på tale!
Jeg mener det!
Du siger, at du elsker mig og vil tage livet af dig - okay.
- Men du skal ikke tage den gamle med! - Hvad skal jeg så gøre med hende?
Slip af med hende! Kvæl hende! Bare du ikke tager hende med!
Har du forstået?
Ja, jeg har forstået.
Jeg venter udenfor, fru Fernandez, mens De siger farvel til hende.
- Jeg må gå nu, mor. - Gå bare!
Gå! Jeg vil aldrig se dig mere.
- Sig ikke sådan. - Du efterlader mig her for at dø.
Nu hvor du er gift, vil du af med mig.
Jeg må jo søge job i New York. Nogen skal jo tage hånd om dig.
Så snart Ray og jeg er faldet til rette, henter vi dig.
Det er løgn. Du vil bare af med mig!
Du graver min grav, for du tager livet af mig, når du efterlader mig.
Du tager livet af mig!
Farvel, mor.
Martha, gå ikke! Undskyld alt det, jeg sagde.
Lad mig komme med. Jeg lover ikke at være til besvær.
Efterlad mig ikke. Jeg er bange! Gå ikke, Martha!
Det er trist, når de bliver senile.
Send regningerne den første hver måned til adressen i New York.
Fanden tage dig! Jeg håber, du ender sådan her!
Jeg håber, at nogen gør det samme ved dig!
Som fredsdommer i Morris County, New Jersey-
- erklærer jeg hermed dig, Doris Acker-
- og dig, Raymond Fernandez, for ægtefolk at være.
Du må nu kysse bruden.
Skal De ikke ønske tillykke, frøken Beck?
- Du kan kalde min søster Martha. - Martha!
- Din bil er skøn at køre, Doris. - Vores bil, skat.
Farvel, Morristown High School. Vi ses til efteråret!
Jeg glæder mig til at se ungernes ansigter, når jeg fortæller det.
"Drenge og piger, fra nu af skal I kalde mig fru Fernandez."
Troede de, at du ville være gammeljomfru for altid?
Er der noget galt med det ord, skat? Mit engelske!
Det betyder vel "ungmø"?
Du er for sød! Jeg glæder mig til at se lejligheden.
- Ray? Hvor er du, skat? - I stuen, Doris.
- Hent et håndklæde til mig. - Kommer du ud nu?
Nej, bruden vil tage et langt bad.
Men jeg savner dig, skat. Hent et håndklæde.
Vi er jo gift!
Kom nu! Jeg har set den før.
Jeg kommer snart ud, skat.
- For hurtigt, for hurtigt! - Hvad er for hurtigt?
Du tog hendes ting i aftes. Du burde lade mig gøre det senere-
- som jeg altid gør. Nu vil hun have dem tilbage.
- Hun er rasende. - Hvor er hun?
I soveværelset. Hun pakker!
- Godmorgen. - Jeg rejser.
Allerede? Det var en kort bryllupsrejse.
Bryllupsrejse? Forklar din bror, hvad man laver på en bryllupsrejse!
Men før jeg går, vil jeg have mine ringe og mit pengebælte.
Dine hvad?
Mine to ringe og mit pengebælte, som indeholdt 2.000 dollar!
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Nogen har taget dem!
Hør nu! Man kan blive sagsøgt for falske anklager!
- Jeg vil have mine ringe og pengene! - Sænk stemmen. Vi er ikke elever.
- Giv mig dem, eller I får ballade! - Tal ikke sådan til min bror!
Og hvad ville din rektor sige, hvis han så dine breve?
Jeg fik et chok, da jeg så den slags, skrevet af en skolefrøken!
Jeg går nu. Jeg er vel heldig, at jeg stadig har bilnøglerne!
Hvem stopper dig?
Hvorfor lader du ikke din bror tale for sig selv?
Du er mere som en mor end en søster!
Sig noget, Ray! Er du bange for hende?
- Skrub af! - Det gør jeg også!
- Du hører fra min advokat! - Forsvind!
Jeg måtte gøre rent på hendes værelse i en halv time!
Jeg tager den her på. Der kan være koldt på båden.
- Endelig skal jeg se New York! - Bådturen er den bedste måde.
- Hvem er det der til? - En dame i Missouri, Myrtle Young.
Så går vi.
Hvorfor skriver du til hende?
Fordi hun giver mig 4.000 dollar for at gifte mig med hende.
Hold det her, mens jeg låser.
Hvor fik du "Charles Martin" fra?
Hun vil have en mand, når hun får sit barn, så hun ikke bliver arveløs.
- Hun har fået nok af mænd. - Det får alle, der bliver med rogn.
- "Med rogn"? - Gravide.
Skriv, at du vil gifte dig med hende.
I næste brev må du skrive, at din gifte søster, fru Beck, følger med.
En glimrende idé, fru Beck!
Her har De det. Det er ikke Tara. Det er ikke engang Little Rock.
- Har dine forældre et flot hjem? - Mon ikke!
Og var det ikke for en vis gift skiderik, var jeg der nu.
- En lille lejlighed. - Jeg kunne ikke få bedre.
Jeg vidste ikke, at du også kom før i sidste uge.
To senge havde været bedre. Jeg kan ikke lide at dele dobbeltseng.
- Ikke med en kvinde. - Du kan altid sove herinde.
Charles og jeg er trods alt gift.
Du er faktisk meget kønnere end på billedet.
Nej, ikke kønnere. Mere sexet.
- Havde du ikke fået nok af mænd? - Du lyder præcis som min mor.
Vent! Jeg tror, jeg vil ringe til mor og far.
Nu hvor jeg har en mand, kan jeg ligeså godt starte forsoningen.
- Hvilken forsoning? - Jeg giver dem adressen.
De ved stadig ikke, hvor jeg er.
Så præsenterer jeg dem for deres nye svigersøn-
-over telefonen!
Min mørke, flotte mand.
Og hans sygeplejerske af en søster, som er kommet helt fra New York-
- for at tage hånd om mig, når jeg skal føde.
Vent til i morgen, Myrtle. Jeg er for træt til at charmere dem.
Jeg synes, vi skal gå i seng.
Så skal jeg bare løbe ned og låse min nye, brugte bil.
Jeg skal lige hente noget til Charles.
Jeg er straks tilbage.
- Var alle pengene i kuverten? - Ja, hun holdt ord.
- Nu må vi af sted. - Det er ikke fair.
Hvorfor vente, til hun fortæller forældrene det? Det var ikke aftalen.
- Vi bør stikke af med det samme. - Jeg taler hende fra det i morgen.
- Jeg synes ikke om hende. - Martha, vi er udmattede!
Lad os dog tilbringe natten.
Her kommer hun!
Jeg ved ikke, hvad I vil, men jeg tager et bad.
- Jeg hentede din bryllupsgave. - En gave? Det skulle du da ikke.
Uanset anledningen er vi trods alt gift.
- Papirerne er underskrevet. - Ja.
Og du holdt din del af aftalen.
Åbn den, jeg vil se den på dig!
- Er det noget, man har på? - Åbn, så skal du se.
Skat, du er uimodståelig.
- Ikke så dårligt, hvad? - Det er helt væk.
Hvorfor har jeg aldrig tænkt på det?
- Hvad foregår der herinde? - Synes du om tilføjelsen på din bror?
- En paryk? - Nej! Det er en toupé, Martha.
- Jeg synes, han er så flot med den! - Hvor kommer den fra?
Jeg købte den i New York, før vi rejste.
Jeg tænkte, at det ville være sjovt at ændre mit udseende lidt.
Det ser ikke så slemt ud. Jeg må vel bare vænne mig til det.
Vi burde gå i seng nu. Myrtle, tag du et langt bad.
- Synes du, at jeg lugter slemt? - Nej, min søster mente ikke noget.
Hun er så vant til hospitalsrutinen.
Nu vil jeg rede min seng. Godnat, mine damer.
Jeg mente det ikke sådan. Et varmt bad er meget afslappende.
- Du burde prøve det. - Ja, måske.
Jeg føler mig lidt pirrelig.
Hun er i badekarret.
Ikke nu. Jeg er træt.
Hun kommer måske ind.
- Du var ligeglad med Doris Acker. - Vi begik mange fejl den aften.
Gå i seng. Og rør ikke hendes ting.
Man skal have det rette håndelag, og det har du ikke.
Forstår du?
Martha?
- Martha, er du vågen? - Nej.
Gå i seng, min kære. Så taler vi om vores ægteskab i morgen.
Martha!
- Martha, jeg har jo sagt... - Hvem er Martha?
Sært. Hvorfor kaldte jeg dig Martha? Gå i seng igen.
- Jeg kan ikke sove. Kan vi ikke tale? - Vi taler i morgen, sagde jeg.
Okay, ingen snak, så!
Hvad er der? Kan du ikke mærke, at jeg er pjattet med dig?
- Min søster er lige... - Hun sover som en sten.
Kom nu, vil du ikke udforske lidt?
Vær nu ikke så genert!
Jeg er allerede i ballade, så lad os more os lidt.
- Ikke nu! - Jøsses, du er som en jomfru!
Din søster er som en mor omkring dig.
Skal jeg være din sydstatsmor? Vil du smage lidt søde sager?
Det er skønt.
Gå nu i seng og sov, og bliv der. Lov mig, at du bliver der.
- Hvor er du ond! - Okay?
- Jeg lover det. - Fint. Gå så.
- Kan du ikke sove? Du vækkede mig. - Åh, undskyld.
Jeg er nok bare rastløs.
- Vil du have en søvntablet? - Har du også andre slags?
- Hvad mener du? - Nej, du er for kedelig.
Du sukker meget, hvad?
Jeg har lært, at folk, som sukker meget, er ustabile.
- Er det dit problem? - Nej.
Jeg tænkte bare på din bror, og hvor flot han var i toupéen, jeg gav ham.
- Han løj for dig. - Han lyver aldrig for mig.
Han er nok lidt bange for dig. Det er nok derfor, han var ugift.
- Jeg må vise ham, hvordan man gør. - Er du nu ekspert, tror du?
- Tja, jeg er jo gravid. - Og modbydelig i tilgift!
- Jeg har aldrig set sådan en mær! - Jeg behøver ikke høre på det der.
Jeg er forelsket i din bror, og vi vil satse på det her ægteskab.
Så er vi væk i en fart! Vi flytter til Little Rock.
Jeg skal ordne det med min far i morgen.
Charles passer ind hos os. Han har stil.
Du kan tage tilbage til dit hospital, hvor du kan bestemme over alle.
Nu går jeg tilbage til min mand.
- Martha, hvad har du sagt til Myrtle. - Vi har talt om en hel del.
- Så som? - Hun ville vide, om du kan knalde.
- Hun har ikke talt om den slags! - Jo, så sandelig!
For pokker! Flere problemer! Du skulle være blevet i New York.
- Jeg skulle ikke have taget dig med! - Så du kan gøre, hvad du vil!
En gal kvinde derinde og en anden herude!
Jeg må sgu slide for mine 4.000!
Det her er tredje gang, hun er kommet ind til mig.
Hvis jeg ville knalde med hende, havde hun været tilfredsstillet nu.
- Jeg vil have, at hun skal sove. - Er det alt, hvad du vil have?
Ja, for Guds skyld!
Så giv hende dem her. Sig, at det er den slags, hun bad om.
Jeg... jeg har det ikke så godt, Charles.
Åh, jeg har det så dårligt!
Så snart jeg tog de tabletter...
Du falder i søvn, når bussen kører.
Når du når til Little Rock, har det du meget bedre.
Hvad er der galt med mig? Vil jeg dø af tabletterne?
Nej, Myrtle! Vær nu ikke fjollet.
Slap af. Du var nok allergisk overfor dem.
Hvorfor sætter du mig helt alene på bussen? Jeg har det så dårligt.
- Jeg vil ikke køre alene. - Det har jeg jo sagt.
Hør nu: Jeg ringer til dine forældre og beder dem møde dig ved bussen.
Så kører jeg din bil derned med resten af dine ting.
Tag ikke hende med. Hun skræmmer mig.
Nej, hun skal tilbage til New York.
Jeg kommer helt alene. Det bliver kun os to, okay?
Åh, jeg er så syg.
Jeg har det forfærdeligt.
Jeg har det forfærdeligt, Charles.
Det er snart tid. Jeg må af sted.
Sov, okay?
Sov.
Frøken? Hvad er der galt?
Gode Gud, hun er død!
Hallo! Frøken?
Jeg vil ringe til frøken Evelyn Long, modtageren betaler.
205 Housatonic Street, Pittsfield, Massachusetts.
- Overanstreng dig ikke. - Vær nu ikke fjollet.
Her er fint, men jeg ville ønske, at vi var alene.
Du sagde, at fotoet hun sendte, var taget for 20 år siden.
Ja. Det gør de fleste. Hvordan skulle jeg vide, at hun var anderledes?
Du sagde ikke, at jeg skulle bo på motel.
Jeg vidste ikke, at hun havde huset fuld af gæster til koncerterne.
- Hvorfor kan du ikke bo på motellet? - Hold nu op. Hvordan ville det se ud?
Du lovede ikke at gifte dig med hende.
Vi tager tilbage til New York og finder et hus i forstæderne, ikke?
Du vidste heller ikke, at herregården på hendes foto var et pensionat.
Okay, Martha! Hvad fanden klager du over?
Folk, som bor i forstæderne tager på ferier.
- Det her er vores ferie! - Hvad er det for en ferie for mig?
Jeg tager ikke tilbage til varmen i storbyen endnu.
Her kommer vores frokost.
Jeg skulle have ladet din bror hjælpe mig. Tænk, at den var så tung.
Jeg sveder. Jeg gør Ray selskab. Kommer du med?
Senere.
Her kommer jeg!
Kom så! Er det ikke skønt?
Kom så!
Det var skønt, Martha. Du burde tage et dyp.
Det gør jeg måske også.
Martha, du ser ikke ud til at more dig.
Når nu du spørger. Jeg kan ikke lide at bo alene på motellet.
Jeg ved det, og det gør mig ondt.
Men efter Tanglewood tager alle hjem, og så har jeg plads til dig.
Det var heldigt, at Ray fik plads.
Jeg har sovet i samme rum som min bror før.
Det er længe siden, da vi var børn.
- Skal vi spise? Jeg er sulten. - Og jeg sveder.
- Jeg hopper i og køler mig af. - Fint. Gør du det, Martha.
Evelyn og jeg gør picnicen klar.
Jeg er ked af, at hun ikke morer sig.
- Vær nu ikke fjollet. - Jeg vil gerne gøre hende glad.
Hun er gnaven. Det er ikke din skyld.
Se, hun synes, at vandet er skønt!
- Vil du høre noget? - Hvad?
Hvis man lægger sig her, kan ingen se en.
Sikke fascinerende information. Hvad mener du med det?
Du kan jo prøve, så finder du ud af det.
Okay, så gør jeg det.
Du lovede!
- Hvad er der? - Hun så os. Se!
Du lovede!
- Martha, kom tilbage! - Få hende til at komme tilbage!
Martha! Kom nu tilbage!
- Hvad er der med hende? - Kom nu tilbage, Martha!
Hun er for langt ude. Hun svømmer ikke så godt.
Du godeste... Martha!
- Hvad er der med min lille pige? - Stop så, mor!
- Han er en "Latin from Manhattan". - Slip af med hende! Kvæl hende!
Fanden tage dig! Fanden tage dig!
Hjælp! Mor!
Jeg rejste til New York for at gifte mig.
Jeg tager ikke tilbage til varmen i storbyen endnu.
Nu kommer jeg! Nu kommer jeg!
Din lille tosse!
Jeg mente det ikke!
Er du okay?
Her, hold fast.
Din tosse!
Din tosse. Jeg mente det ikke.
Jeg mente det ikke.
Din lille tosse!
Vi er i delstaten New York.
Vær nu ikke vred på mig.
Det er mig, som burde være vred.
Forstår du, at jeg kunne være havnet i problemer på grund af din jalousi?
Hvad? Vil du have, at jeg ryger i fængsel?
Hellere det, end at du ligger på et tæppe og elsker med en anden!
Du ville også ryge i fængsel.
Gerne, hvis jeg vidste, at du var låst væk fra andre kvinder.
Vi må nok hellere få det hus i forstæderne til dig.
Lucy? Det er Janet. Vækkede jeg dig?
Det er så spændende. Jeg har endelig fået et brev.
Nej, du misforstår. Klubben.
Charles Martin. Er det ikke sødt?
Ja, det er det eneste problem. Han er lidt ung.
45, Lucy.
Og jeg løj og sagde, at jeg var 56.
Men brevet er så sødt.
Han bor med sin søster, og hun valgte mit navn fra listen.
Hun sagde, han skulle skrive. Nej, hans søster.
Nej, de bor ikke i Albany.
Vent lidt...
Valley Stream, Long Island. Det er en forstad til New York.
Han sendte endda et billede af huset.
Men husk nu, Lucy: Ikke et ord om det her til Albert og Sarah.
Jeg skulle glemme Venskabsklubben, men det gør ingen skade at skrive-
- til nogen så venlig og beleven, og hvis søster er sygeplejerske!
Ja, lyder de ikke bare skønne? Så selvfølgelig svarer jeg.
Det er hans første brev gennem klubben. Og så til mig.
Han kaldte det sit "debutbrev"!
Okay, hvad er dit råd?
Du har ret. Jeg ville svare straks.
Er en uge ikke for længe?
Jeg vil ikke såre ham. Absolut ikke!
- Har Fay svaret? - Nej, kun regninger.
Hun har stået på listen, så længe jeg husker.
Hun burde kaste sig over den mindste smule.
Du skulle have ladet mig skrive selv! Det var måske ikke overbevisende nok.
Vi har ikke betalt december for min mor. De rykker.
- Gud, vi har brug for hendes 10.000! - Hun skal nok svare.
Måske.
- Jeg må skrive til hende Downing. - Nej, jeg vil ikke til Michigan.
- Og hun er for ung. - Hvad mener du?
- Det ved du. - Spis ikke slik til morgenmad!
Det er fordi, du gør mig nervøs!
Hvordan tror du, det føles for mig at sidde her dag ud og dag ind?
Jeg er begyndt at læse dine dumme blade!
- Jeg troede, at du ønskede det her. - Det var dig, som ville have huset!
Du druknede dig næsten for at få det!
Snart skærer du dig vel i håndleddet for, at jeg skal få et arbejde!
- Eller tænder gassen igen! - Hold op! Du vil måske se mig død?
Død? Jeg er død, færdig!
De kalder det her sted "Dalfloden". Sikke en farce!
Små fængsler på rad og række med tre meter græs imellem.
- Jeg hader Valley Stream. - Vi kan flytte et andet sted hen.
Hvor? Vi kan ikke engang betale for det her hus!
- Jeg kunne arbejde på hospital igen. - Hvordan skal vi kunne leve af det?
Og ingen kvinde skal forsørge mig! Nej, jeg må begynde at arbejde igen.
Jeg kan ikke satse alt på én gammel kone, du vælger.
Og desuden afskyr jeg gamle koner!
Jeg skriver til Delphine Downing i dag.
Jeg har jo sagt, at når vi får nok penge, kan vi gifte os-
- og flytte langt væk og slå os ned.
Et fint sted. Ikke Valley Stream.
Hvornår?
Hvis du gør, som jeg siger, kan det blive snart.
- Måske svarer Fay. - Ja, måske.
Men ellers tager vi til Michigan.
Hvis du elsker mig, gør du det.
Jeg møder hende alene, til jeg ved, hvordan jeg griber det an.
- Forstår du? - Ja.
Jeg siger, at du hviler dig efter rejsen.
Tænk på de 10.000 dollar, så går tiden hurtigere.
I aften fejrer vi nytår bare os to. Vi går ud et fint sted, okay?
- Hvad laver du derinde? - Det får du at se.
Her kommer jeg!
Klappet og klar. Hvordan ser jeg ud?
Lidt for gammel til mig, men du er en lækkerbisken.
Ja, jeg vil nok hvile mig. Jeg er træt.
Ønsk mig held og lykke, og tænk på de 10.000!
- Hvad skete der? - Først skal jeg tisse!
- Hvorfor har du holdt dig? - Der er ingen toiletter i en kirke!
- Hvad lavede du i en kirke? - Vi gik hen og bad sammen.
Og vi tændte et lys for salige hr. Fay, som førte os sammen.
- Hun lyder senil. - Ja, hun nærmer sig den alder.
Hun er mindst ti år ældre, end hun sagde. I hvert fald 65!
- Syntes hun ikke, at du var for ung? - Slet ikke.
Jeg minder hende om hr. Fay, da de var gift.
Hun indser ikke, hvor længe siden det må have været.
Vi har masser til fælles, siger hun.
Vores "lille aldersforskel" er ubetydelig.
Du skulle have set hendes mine, da jeg sagde, at jeg også er katolik.
- Hun minder mig om din mor. - Min mor er ikke katolik.
Men det skal du være i morgen, når du møder Janet.
Vi skal tilbringe dagen med hende. For at fejre nytår.
- Og de 10.000? - Hun har dem.
Hun taler om dem hele tiden. Hun har dem i tre banker.
Jeg skal nok få dem fra kællingen, men jeg må arbejde hurtigt.
Vi skal passe på med datteren og hendes mand.
Men hvad vil du helst lave som det sidste i det gamle år?
- Gæt. - Er jeg ikke for gammel til dig?
- En 45-årig mand? - Nej, det er du ikke.
50 sygeplejersker under dig! Jeg forstår ikke, hvordan du gør det.
Er hun ikke herlig, Lucy? Så meget ansvar og så ung.
Ja, sandelig. Hvordan klarer hospitalet sig uden dig en hel måned?
Jeg måtte bare tilbringe lidt tid med min succesfulde bror.
Jeg tænkte, jeg ville overtale ham til ikke at købe det nye hus.
Han er jo ikke engang gift. Han er min bror, men ofte upraktisk.
Det må skyldes din europæiske opvækst.
Ja, min søster var heldig at vokse op i USA.
Men det var forfærdeligt at være adskilt.
Det glæder mig, at du er her. Du er så charmerende.
Så nuttet med din dialekt.
Og selv om I taler forskelligt, kan man se, at I er søskende.
- Kan man ikke, Janet? - Jo, de ligner hinanden på en prik.
Jeg vil ikke forlade jeres selskab, men I har også meget at gøre.
- Må jeg fortælle det, Charles? - Værsgo.
- Charles og jeg skal giftes. - Det er da vidunderligt, Janet!
- Ingen andre ved det, kun Martha. - Tænk sig! Efter alle de år!
Men du har ret, vi tre har meget at tale om.
- Jeg ringer senere i aften. - Nej, jeg vil byde dem på middag.
- Hvor hyggeligt. - Ring i morgen inden messen.
Farvel. Det var sjovt at møde jer.
Tillykke! Og godt nytår!
Hvad syntes De om den hat, hun havde? Den har jeg lavet.
- Ja, du har skrevet om dem. - Vil I se en, jeg lavet til mig selv?
- Meget gerne. - Okay, så skal jeg agere model.
- Så flot, Janet! - Jeg har selv lavet den.
Er den ikke sød?
Jeg synes, at den er fortryllende.
Janet, med dit talent misser du en gylden chance!
Ja, naturligvis. Hvis du havde en lille butik i New York...
Det skal være i et billigt område.
Med rimelig husleje. Som Valley Stream.
- Sikke en forretning, du kunne få! - En forretning?
- Hun ville bare hive pengene ind. - Ja. Men det kræver startkapital.
- Hvor meget tror du, at hun behøver? - 10.000 dollar, ville jeg mene.
Tænk ikke over pengene, hvis du vil gøre det.
Jeg har lidt opsparing. Jeg hjælper dig gerne i gang.
Hvor sødt af dig, Martha!
Du er så sød. Men jeg behøver dem ikke.
Hun ved ikke, at jeg har penge, eller hvordan, Charles?
Det er da vidunderligt, Janet.
Vælg lige, hvad I har lyst til. Jeg giver.
Wow, 1,85 dollar for en kalvekotelet!
Svinekoteletten er mere for pengene. En svinekotelet, tak.
Men tag I, hvad I vil. Lad ikke mig påvirke dig. Heller ikke dig, Martha.
Også en svinekotelet.
Og spar ikke sådan på hans kartofler!
Hvad tager du, Martha?
Kalvekoteletten. Jeg kan lide ikke svinekoteletter.
Kalvekotelet til hende. Ikke så meget sauce. Den ser tyk ud.
Jeg spiser her tit.
Nej!
Det der er ikke desserten. De er herovre.
Jeg ville ønske, at jeg havde vidst, at du tager med mig til New York.
Så havde jeg ikke betalt hotellet for januar.
Det er kun den første, og jeg skal checke ud på mandag.
- Jeg tager nok en kop kaffe til. - Jeg giver dig penge.
Tak, men jeg vil måske have noget mere.
Hun spiser for meget.
Hun har altid haft en sund appetit.
Vi kan rejse i morgen tidlig, men vil du til messe?
Ja.
Og du skal hæve pengene i banken på mandag morgen.
Du kan få brug for penge til hattebutikken.
Og du får meget bedre rente i min bank i Valley Stream.
Ja, naturligvis!
Så tager vi direkte ud til dit nye hjem.
Vi når desværre ikke til Valley Stream, før bankerne lukker.
Der ser I. Vi skulle ikke have stoppet og spist stor frokost.
Det var ikke nødvendigt.
Jeg sagde jo, at jeg får kvalme med tom mave.
Vil du have, at jeg kaster op? Og du var længe om det i banken.
- At hæve kontanter var hurtigere. - Og køre rundt med 10.000 dollar?
Sikke en tanke! Du er ikke så forstandig, som jeg troede.
Nu skal mine to favoritpiger holde op med at skændes.
Jeg vil se lidt på mine smukke billeder.
- Er der et godt sted til dem? - Ja. Vi hænger dem op i aften.
Fint.
Min skønne kirke er det eneste, jeg kommer til at savne i Albany.
De skal arve alt, hvad jeg har.
Du vil også synes om den katolske kirke i Valley Stream.
Ja, det er jeg sikker på. Men jeg vil savne St. Agnes.
Og jeg kommer naturligvis til at savne Albert og Sarah.
Var det virkelig det rette at rejse uden at sige et ord?
Ja! Tænk, hvilken overraskelse det bliver i morgen-
- når du ringer og siger: "Jeg er nu fru Charles Martin."
Fru Charles Martin.
"Martins hattebutik". Hvor sødt!
Så var de sat op i dit nye hjem.
Middagen var skøn, Martha.
Skal jeg ikke hjælpe dig?
Nej, I to har ting at tage jer af.
- Brug bare bordet. Jeg vasker op. - God idé.
Hent din taske, så går vi det hele igennem.
Okay.
Fint. Jeg foreslår, at du indsætter et beløb i min bank.
Men behold 1.000 i kontant, hvis vi finder en god forretning.
- De tager måske ikke en check. - Ikke engang med dine referencer?
Jeg kender ikke alle i Valley Stream.
Okay... Men smykkerne låser jeg inde i en bankboks.
Ikke før efter brylluppet! Min brud skal være fortryllende.
Ja, selvfølgelig!
Hvad skriver du på de papirer?
- Jeg har en glimrende idé! - "Overraskelse"?
- Bare skriv under nederst. - Hvad sker der så?
Så poster jeg dem i aften til din datter Sara, et til Lucy-
- og fader Nicholas i St. Agnes. De får dem i morgen tidlig.
"Hvad er det her fra Janet? 'Overraskelse'? Hvad betyder det?"
Så ringer de hinanden. "Hvad er det for en overraskelse?"
Og så i morgen tidlig trykker vi bryllupskort.
"Hr. og fru Charles Martin har glæden af at bekendtgøre deres vielse-
- den 3. januar i Valley Stream, Long Island."
"Fru Martin er den tidligere Janet Fay fra Albany, New York."
"Efter en bryllupsrejse til Miami-
- vil de bosætte sig i Valley Stream, Long Island, New York."
En bryllupsrejse? Til Miami?
Jeg kan ligeså godt sige det nu. Det var min overraskelse til dig.
Åh, Charles!
Hvor vidunderligt!
"Overraskelse"!
Sikke en sød idé!
Når du alligevel sidder med pennen, kan du jo underskrive de checks?
I aften?
Jeg skal gå tidligt for at få bryllupskortene klar i tide.
Jeg kan gå forbi banken og sætte dem ind for dig.
Det er bedst, hvis du gemmer dem.
Ja! Jeg har et hemmeligt sted i kælderen.
Jeg går straks ned med dem.
Skriv nu adresserne på overraskelsesbrevene-
- så at jeg kan poste dem, når jeg kommer op igen.
Vi skal bruge et overraskelsesbrev til min nevø i Utica også.
Fint! Skriv nogle flere! Vi kan altid få nytte af nogle flere.
Martha, følg med mig ned i kælderen og hjælp med at gemme Janets checks.
Skal jeg ikke hjælpe dig?
Nej, der er mørkt. Du kan slå dig på trappen.
Skriv du dine adresser, så gør vi det.
- Jeg tror knapt nok mine øjne. - Hvad? Du så det jo selv.
Sådan går det, når man er flink og giver en kvinde kærlighed.
Jeg låste døren fra indersiden.
Charles, jeg kan ikke åbne.
- Er alt i orden dernede? - Jeg kommer op om lidt!
Jeg er snart tilbage.
- Døren er gået i baglås. - Kan jeg ikke åbne herfra?
- Den vil ikke op! - Skal jeg hente hjælp?
Nej, der er en udgang til haven hernede.
Men den er også låst, og det tager tid at få den op.
Du kan gøre dig klar til at gå i seng.
Stakkels Martha. Hun er så træt.
Hun klarer sig.
Det generer slet ikke Martha.
- Hvad er der? Kan du ikke sove? - Nej, jeg er forfærdeligt rastløs.
Jeg er uvant ved et fremmet værelse.
- Vil du have en søvntablet? - Nej, jeg tager ingen piller.
- Det var en skam. - Undskyld. Du skal sove.
- I var låst inde i en time. - Janet, hvad er du bekymret over?
Yderdøren til kælderen, hvor du og Charles kom ud...
Husker du, om I låste den efter jer?
Vi har for mange penge i huset til at sove med døren ulåst.
Alle dørene er låst.
Sov nu. Du har en stor dag i morgen.
Jeg skal prøve.
Kan Charles sove på den sofa?
Bestemt! Har du flere spørgsmål, eller må jeg sove?
Hvis du ikke var så træt, ville jeg gerne tale lidt med dig.
Om hvad?
- Din bror. Og dig også, antager jeg. - Hvad er der med os?
Vi sover under samme tag, og jeg kender jer dårligt nok.
- Hvad vil du vide? - Jeg ved næsten intet om Charles.
- Om hans fortid for eksempel. - Skal vi tale om det om natten?
Jeg har underskrevet alle mine checks, men ved ikke, hvor de er.
Du bad ham jo om at gemme dem i kælderen!
Ja, men jeg ved ikke, hvor de er!
- Og I var dernede så længe. - Vi var låst inde!
Det ved jeg. Men så gik Charles ud og postede brevene-
- vi lagde os, og ingen sagde, hvor I lagde dem.
- Vil du have at jeg viser dig det? - Ja.
Jeg nægter! Døren vil jo ikke åbne.
Charles er måske vågen og kan vise mig dem.
Hvis han hører, hvad du lige sagde, ved jeg ikke, om han vil gifte sig.
Læg dig så ned i sengen igen og sov-
- ellers fortæller jeg ham om den her samtale.
Jeg kan ikke sove. Jeg er meget urolig.
- Hvad er der nu? - Jeg skulle have ringet til Albert.
De har nok hørt, at jeg er checket ud, og nu er de nervøse.
De får overraskelsesbrevet i morgen.
Hvordan kender du til dem? Du var der ikke engang.
- Jeg hørte jer fra køkkenet. - Hvorfor smuglyttede du?
Vil du dog ikke tage en sovepille? Du hidser dig op for ingenting.
- Nej, jeg vil låne telefonen. - Hvorfor?
Jeg vil tale med Albert og Sarah.
Nej, telefonen er i stuen, og du skal ikke vække min bror.
- Gør det i morgen. - Nej, nu.
- Jeg vil spørge Sarah til de checks. - Læg dig så! Vi løser det i morgen.
- Hvorfor må jeg ikke ringe nu? - Det er sent. Hun bliver urolig.
Nej, hun bliver glad for at høre fra mig.
Ring til hende i morgen, sagde jeg. Læg dig så!
Janet, jeg giver dig en søvntablet.
Nej, ingen tabletter. Skub mig ikke sådan!
Jeg vil ringe nu!
Ray, giv hende de checks tilbage og sæt hende på toget til Albany!
Ray? Hvem er Ray?
Hvem er...?
Hun lader mig ikke ringe til min datter. Og hun gav mig en flad.
Hvorfor kalder hun dig "Ray"?
- Jeg er bange. - Hun vil have sine checks tilbage.
Jeg hørte det.
Nej, jeg vil ikke have dem tilbage. Jeg vil bare ringe til Sarah.
Hun må ikke være bekymret. Må jeg ikke ringe til hende?
Jeg ringer og overrasker hende nu.
Hun bekymrer sig for mig. Lad mig nu ringe!
Lad først Martha give dig nogle tabletter. Du er meget oprørt.
De hjælper dig til at slappe af. Så kan du ringe til din datter!
Nej! Hvorfor vil I give mig piller? Jeg er bange for piller.
- Hvad skal vi gøre med hende, Ray? - "Ray"?
Jeg vil ikke have de checks tilbage. Og jeg vil ikke ringe til Sarah.
Okay? Jeg vil bare gå en tur alene og samle tankerne.
Bare lidt frisk luft. Så kommer jeg tilbage.
Lad checkene være i kælderen, hvor I gemte dem.
Gå i seng igen. Jeg er straks tilbage.
Jeg tager bare ud smykkerne ud og lægger dem i min frakke.
Hvor er de? Jeg kan ikke finde dem.
De er her ikke! Nogen har taget mine smykker!
Jeg kan ikke finde dem. De er her ikke.
- Du må gøre det. - Jeg vil ikke.
Hvis du elsker mig, gør du det.
Jeg tager ikke noget med. Jeg går sådan her!
Nej!
Slå hende igen!
Gør det af med hende!
Kvæl hende med den her!
Og flyt hende fra tæppet!
- Brug den her til at stramme til. - Hjælp mig!
- Åh gud! - Du ryster. Har du feber?
- Hvad er der? - Ingenting. Du sveder bare meget.
Tag trøjen af. Den er våd. Du bliver forkølet.
- For Guds skyld, sluk lampen. - Rolig. Ingen ved noget om det her.
Kun du og jeg.
Jeg må ligge ned et øjeblik.
Jeg må have en drink.
Vil du have lyset tændt eller slukket?
Lad det være tændt. Jeg vil elske.
OVERRASKELSE
"Kære Sarah og Albert."
"Når I modtager dette brev...
vil jeg være fru Charles Martin."
"Og jeg vil være på vej til Florida, hvor jeg skal bo med min nye mand."
Vent lidt. Hun tager altid dem her med overalt.
Er det ikke sødt?
"Kære Charles. Tak for din betænksomme julehilsen."
"Jeg føler mig tom og ensom omkring julen."
"Rainelle fik en trehjulet cykel, så nu glæder hun sig til foråret."
"Hun vil gerne møde onkel Charles og blev glad, da jeg fortalte-
- at du og tante Martha overvejer at komme på besøg."
"Således, drenge og piger, den 15. april 1865-
- døde Abraham Lincoln, USA's 16. præsident."
"Hvert år den 12. februar på hans fødselsdag-
- fejrer et taknemmeligt land helten, som reddede unionen."
Hvad betyder "fejrer", mor?
Det var det, vi gjorde i dag til Lincolns fødselsdag.
Du var hjemme fra børnehave, og vi havde flag ved middagsbordet.
- Og en kage for præsident Lincoln. - Nemlig!
- Sikke en skurk, som skød ham! - Han fortrød det nok.
Er far i himlen en helt ligesom præsident Lincoln?
Ja, søde ven. Og nu vil mor lægge dig i seng.
Sig godnat til onkel Charles og tante Martha.
Men Rainelle, da! Hvad er der med dig?
- Jeg tog en halsprøve på hende. - Forkølelsen var for tre uger siden!
Tante Martha vil jo købe dig en hundehvalp.
Okay, unge dame. Ind i seng. Du er nok overtræt.
Jeg putter hende lige.
Hvorfor gjorde du det, Rainelle?
En fødselsdagsfest for Lincoln.
- Nu har jeg set alt! - Hun hører dig.
Snart skal jeg vel sy flag som Betsy Ross.
- Hvem er Betsy Ross? - Det kan være lige meget.
Vi går ind i arbejdsrummet og taler.
Jeg er træt af hende og den forbandede helsekost.
Jeg er sulten hele tiden. På mere end én måde.
Vi tager til Grand Rapids i morgen og shopper. Bare du og jeg.
Jeg er ligeså sulten som du. Hav tålmodighed lidt endnu.
- Det har du sagt i tre uger. - Nej!
Hun sagde i dag, at hun er tæt på at købe et hus på Muskegon Street.
- Er du ikke økonomisk rådgiver? - Jo, men hun er ikke dum.
Jeg må tage det stille og roligt med hende.
Hun har endnu mere, end vi troede. Han havde masser af forsikringer.
Det tager tid at omsætte det til kontanter.
Og sidenhen?
Hun tror, vi skal køre til New York, hvor jeg vil gifte mig med hende.
- Men vi kommer af med dem på vejen. - Hun er forelsket i dig. Det kan ses.
Og hvad så?
Det er perfekt, hvis du bare har tålmodighed lidt endnu.
Og så ikke flere breve og ikke flere møder.
Nej, det lover jeg.
Vi gifter os. Okay?
Det er sjovt, at I hele tiden går herind.
- Hvorfor, Delphine? - Tja...
John foretrak også altid det her rum fremfor stuen.
- Han sagde, her var mere hyggeligt. - Ja, spøjst. Det synes jeg også.
Gæt, hvad vi fejrer i overmorgen?
- Præsident Washingtons fødselsdag? - Nej! Det er ikke før den 22.
- Men det var den rette måned. - Charles driller dig, Delphine.
Han bad mig lige tage med til Grand Rapids i morgen-
- for at hjælpe ham vælge din gave til valentinsdag.
Det var sødt af dig!
Gad vide, om Rainelle har fundet sin hvalp. De burde være tilbage nu.
Hun har virkelig brug for en far.
- Hun synes om Charles, synes du ikke? - Ja, men du forkæler hende.
Du er for meget om hende. Hun kunne have været i børnehave i dag.
Hendes mave fejler ingenting, men du bekymrer dig og gør dig selv syg.
Vi ville nok bare ikke have, at I tog til Grand Rapids.
Rainelle ville have hvalpen, og jeg ville være alene med dig.
- Hvorfor? - Jeg skal tale med dig.
- Jeg skal bruge et råd. - Om hvad?
- Kan jeg tale helt åbent med dig? - Naturligvis.
Jeg vil gifte mig med din bror, inden vi tager til New York.
- Hvorfor? - Fordi jeg er gravid.
Martha... Charles og jeg elsker hinanden.
Vi ville gifte os helt fra start af. Vi forivrede os vist bare.
Men jeg vil ikke have, at han får det at vide, før efter vi er gift.
At jeg skal føde hans barn, skal ikke spille ind.
Derfor har jeg brug for din hjælp.
Du bliver jo trods alt min søster.
- Jeg har aldrig haft en søster. - Hvad vil du have, at jeg skal gøre?
Foreslå, at vi gifter os straks.
- I morgen, på valentinsdag. - Han lovede mig det.
Jeg ved, at du er vred. Han ville være sikker på-
- at du ikke fik at vide, at der foregik noget imellem os.
Du er så skøn med dine gammeldags værdier.
Det synes Charles også. Han er bange for, at du hører-
- at vi går i seng med hinanden, så snart du er ude.
Men vi elsker hinanden så meget, at vi ikke kunne lade være.
- Det forstår du vel? - Ja, jeg forstår.
- Hvorfor græder du? - Fordi jeg har så ondt af dig.
Af mig? Hvorfor har du ondt af mig?
- Nu gifter han sig aldrig med dig. - Hvad mener du?
Vent til du siger, at du er med rogn, og han er tvunget.
- Du får det til at lyde så grimt. - Er det ikke det?
Så hjælp mig med at holde det hemmeligt!
Skal jeg lyve for min egen bror? Aldrig. Du har ødelagt det hele.
Åh gud! Hvad skal jeg dog gøre?
Du er ilde ude, hvad?
Udover at miste Charles bliver du gravid og ugift.
Okay, jeg skal hjælpe dig. Men du må gøre præcis, som jeg siger.
Læg dig i sengen. Jeg er straks tilbage.
Tag dem her. Det er allergipiller, men nok af dem giver en abort.
- Nej, det vil jeg ikke. - Vær nu ikke dum.
- Du kan få et nyt barn sidenhen. - De gør mig vel ikke syg?
Ville jeg så give dig dem? Skynd dig, før jeg skifter mening.
Her, du skal tage flere.
Åh nej. Jeg skal vist på toilettet.
Slug dem! Slug dem, din dummernik!
- Tag nogle flere. - Det behøves ikke.
Det var falsk alarm! Ih dog, jeg føler mig svimmel.
Jeg må nok lægge mig på sengen.
Martha...
Jeg har det ikke godt.
Mor! Se hvalpen!
- Hold kæft, Rainelle! - Løb!
- Hvad pokker sker der her? - Hold øje med hende. Jeg kommer igen.
Hjælp mig.
Hjælp mig!
- Jeg smed ungen ind i garderoben. - Hvad skete der med hende?
- Hun opdagede det hele. - Hvordan det?
Det ved jeg ikke, Ray. Hun ville ringe til politiet.
- Gav du hende pillerne? - Ikke nok. Hvad vil du gøre?
Hun har en pistol i skuffen. Hent den.
Du må udtænke en måde at komme af med ungen.
- Hvordan? - Et børnehjem, måske.
De ville stille en million spørgsmål.
Så kvæl hende med en pude! Bare se at kom af med hende.
Følg med op. Det giver ikke mening at grave to gange.
Jeg sagde jo, at hun ikke var i sengen mere.
Læg nu frakken på sengen.
Mor har det godt. Vi legede bare en leg.
Jeg vil have min mor!
Hun er i kælderen med hvalpen, som onkel Charles gav dig.
Du husker da, at hun sagde, at den skulle bo der?
Skal vi gå ned og se på, når mor leger med hvalpen i kælderen?
Kom nu, Rainelle. Nu går vi ned til mor.
Du kan gå ned nu. Alt er klaret.
Gå op og pak imens.
Vi må væk herfra i en fart.
Hvor skal vi nu hen, Ray?
Jeg kan arrangere et møde med en flink dame i New Orleans.
Vi kan være der under mardi gras. Ville du ikke synes om det?
Jo, skat, det ville jeg.
Hold om mig.
- Og du skal ikke elske med hende? - Behøver du spørge om det igen?
Har jeg ikke lovet det? Jeg rørte da ikke Delphine, vel?
Ikke en hel måned. Stoler du ikke på mig?
Jo, jeg stoler på dig, skat.
Vi tilbringer resten af vinteren i New Orleans.
Det her bliver den allersidste. Det lover jeg.
Og så til forår...
Forbind mig til politiet.
Hallo, er det politiet?
Jeg er nabo til Delphine Downing-
-på 3435 Byron Center Road.
Der er noget galt derinde.
Hvordan jeg ved det? Fordi jeg hørte et skud.
Nu foregår der noget mærkeligt i kælderen.
3435. Nemlig.
Det er lige meget, hvem jeg er. Bare tag derhen.
- Hvem er det? - Bare en nabo, vil jeg tro.
Sørg for, at de forsvinder! Og få pakket færdig!
Du får ikke brug for den nu.
Og jeg syntes alligevel aldrig, at den klædte dig.
Gå nedenunder. Jeg klarer det hele.
- Hej, Martha. - Tid til at skulle i retten.
- Er du nervøs? - Ja.
Den første dag er den værste.
Det bliver en lang retssag. Du vænner dig til det.
Jeg får da set Ray igen. Der er gået fire måneder.
De siger, at han elsker mig endnu, men de har løjet så meget.
Så har jeg noget godt: Et brev fra ham. Det er tilladt nu.
- Må jeg være alene med det? - Jeg venter der ved vinduet.
Kære Martha...
Jeg vil råbe min kærlighed til dig ud, så hele verden hører det.
Måske en dag, når vi er gamle, får vi lidt tid at tilbringe sammen.
Men uanset hvad der sker med os, skal du huske én ting.
Du og kun du er den eneste kvinde, jeg nogensinde har elsket.
Du er den eneste kvinde, jeg nogensinde kommer til at elske-
-nu og selv i graven.
Ray.
MARTHA BECK OG RAYMOND FERNANDEZ BLEV HENRETTET-
-I SING SING DEN 8. MARTS 1951.
Peter Koefoed www.btistudios.com